- Känns som vi inte setts på evigheter. - Jag vet. Jag har inte träffat nån.
- Så det här med Helen... - Ihop, bokstavligt, bokstavligt...
- En räcker. - Bokstavligt dygnet runt.
Minns inte när jag sov I min egen säng sist.
Jag är här nu för att hon hade en frukostgrej.
- Så smickrande. - Vad kan jag säga? Kvinnan gillar mig.
- Hon gillar fortfarande mina röster. - Det är inte vettigt.
- Och... la, la, la. Där. - Snyggt.
- Hon skaffade oss matchande. - Efter två veckor?
- Hon gav mig det förra veckan. - Du är snart kedjefånge.
Okej, hon är litet intensiv.
Hellre det än en man som inte bjuder in mig till sin sons bar mitzvah-
- och vill att jag suger av honom I hans frus bröllopsklänning.
- Merc? - Ja.
- Hade du eller han klänningen? - Jag.
- Så länge du är lycklig... - Klart jag är lycklig!
Och jag är ju här med dig nu? Så prata med mig.
Mardrömmen med Tim är över...
Vadå hon avbokade? Det är Helen.
Det är skitsnack! Hon har typ arton barnflickor till det.
Sa hon det till dig? Vad sa du?
Gjorde du? Jag älskar det. Det är perfekt.
Vänta. Fan. Jag tror du försvann. Hallå? Hallå?
- Jag lägger på nu. Hej då. - Men, herregud.
Förlåt, jag kunde inte sluta.
De skulle uppfinna en knapp som avslutade samtalet.
Jag ringer upp henne. Så hon vet att jag inte ramlat ner från en klippa.
- Eller knuffades ner. - Hallå?
Jag vet. Du försvann.
Är det bättre nu? Hallå? Fan. Du försvinner igen. Lägg inte på.
Bättre? Okej. Säg om det.
Exakt. Hon är sin egen värsta fiende.
- Hej på er. - God morgon.
Jag har hört så mycket gott om ert nya program.
- Ryktet på stan? Fantastiskt. - Jag vet inte det.
Jag är så glad för er skull. Efter det här förtjänar ni verkligen nåt sånt.
Det var snällt.
Jag har inte läst det ännu, men alla spelar två roller?
- Det är konceptet. - Lysande.
Och vilken gåva till de skådespelarna.
Bara så att du vet, uhmmm...
Inte så att vi inte tänkte på dig, men det finns inget du skulle passa för.
- Vi önskar det fanns... - Herregud, sluta. Det var inte därför.
- Vi ville du skulle veta. - Sluta, jag ville bara gratulera.
Och det sista jag behöver nu är ett nytt program.
Min syster ska gifta sig, och det är en annan mardröm. Hon sitter I rullstol.
Att bara tänka ut rampen...
Så jag har det, och...
Får gratulera din syster då.
Och att jag inte är rätt för er grej. Det fattar jag.
Ni känner mig ju bara från det här, som knappast är det mest...
Jag gjorde mitt bästa här. Jag hittade inte på orden!
Men det är okej. Det är ert program.
Vem är jag att säga nåt till er? Genierna bakom "Pucks!".
- Jaha... - Fantastiskt att de låter er göra det.
Efter det här säger ingen: "Det är ni som stinker, försvinn!"
Och med ett så riskabelt koncept. Alla spelar två roller?
Det tröttnar man ju inte på fort. Jag skojar bara.
- Ni vet att jag önskar er allt gott. - Det vet vi.
Gå och ta dem nu! Gå! Gå! Eller dra åt helvete.
Hon kunde gått litet längre bort innan hon sa det.
- Hej. - Bit mig.
- Ja. - Det är Bob.
- Orden jag fruktar mest. - Gör bara mitt jobb.
Vi måste tala om skatten. Åtta miljoner försvinner inte.
- Vad hände med 7,9? - Förra veckan. Kallas ränta.
- Jesus. Vad gör jag? - Det jag sagt du ska göra.
- Planet? - Det är dags.
- Jag vet att jag inte behöver ett plan. - Sa han det?
- Det måste finnas ett annat sätt. - Nej.
- Inte ens det räcker. - På allvar? Det är ett plan.
Åtta miljoner. Vi får titta på din bilsamling. Din fars bostadsrätt...
- kanske strandhuset. - Vad sparar jag om jag sparkar dig?
Jag har ett annat samtal. Hallå?
- Han dör! - Vem dör?
- Vem tror du? - Lugna dig. Vad har hänt?
- Hjärtat. - Är det illa?
Nej, jag ringde för att säga att hans hjärta är bra.
Var är du? Jag kommer.
- Vad är det? - Min far har fått en hjärtattack.
- Jag måste gå. - Så hemskt.
- En familjekris. Jag måste dra. - Ska vi erbjuda oss att följa med?
Vadå?
Jag sa att om du vill så följer vi med dig.
Det vore toppen.
- Det är bara en smörgås! - Du får inte äta.
- Varför fick jag då en meny? - Ser jag ut som en läkare?
- Ge mig en jäkla smörgås. - Du kunde få isbitar. Sug på de här.
- Sug du. - Du sa han var döende.
- Jag dör om jag inte får en smörgås. - Han verkar okej.
- Är du läkare nu? - Jag mår bra.
- Nej! Han åker härifrån I en kista. - Vi kanske ska vänta I korridoren.
- Vilka är de? - Sean och Beverly Lincoln.
- De är mina författare. - Vad ska du med dem till här?
- Vi är här som stöd. - Hittills gör ni det bra.
- Vad fan hände? - Han kollapsade vid frukosten.
- Kollapsade? - Vad kallar du det?
Han hade ansiktet I sin mannagrynskräm. Fick åka ambulans hit.
Ska skaffa en siren när jag kommer ut. Tog tio minuter hit.
- Vad sa läkarna? - Vi väntar på provsvaren.
- Du måste ordna ett bättre rum. - Vad är det för fel här?
- Vill du se på det där hela dagen? - Hej.
- Vad han än har vill jag inte ha det. - Ni kanske ska få vara ifred.
Så ja.
- Du är höjdaren, utnyttja det. - Tala med nån.
- Vad ska jag säga? - Fråga dina författare.
Ska se vad jag kan göra.
Trevligt att ses igen. Önskar omständigheterna var bättre.
- Ni behöver inte prata. - Okej.
- Nå? Glad nu? - Vad vill du ha? En parad?
- Är det bra nu? - Perfekt. Tack, raring.
- Du är underbar. Min skyddsängel. - Du är en gåva från Gud.
Göm din klocka.
- Jag sa hon skulle få en "Vänner" bild. - Vi behöver en bunt. Alla vill ha en.
- Jag har några I bilen. - Har du "Vänner" bilder I bilen?
- Dömande? Nu? Är det sant? - Och signerade.
- Lugn. Jag har redan signerat dem. - De andra fem?
- Vad? - Ingen vill ha bara dig. Vilket ego.
Fan också.
- Kom. - Vad ska vi göra?
- Vill ni stanna här? - Kommer direkt.
Kolla, jag gjorde två olika Jennifer. Den här är nerkrafsad.
Som: "Jag är en stor stjärna, har inte tid att signera".
Eller, den här.
"Även om jag är Jennifer Aniston så skriver jag så att namnet är läsligt."
- Vilken tycker du? - Jag bryr mig inte.
- Du vet väl vad som dödar honom? - Nej, vadå?
- Du. Du dödar honom. - Inte sjuttio års rökning?
Han mådde bra tills han läste om dig och dina pengar.
- Sen började bröstsmärtorna. - Han sa inget till mig.
- Naturligtvis inte. Han har stolthet. - Han har ingen stolthet.
Talar ni om mig?
Mr LeBlanc, jag är dr Lillian. Hur mår ni?
- Jag är hungrig. Hur mår du? - Hej, doktorn. Jag är Matt.
- Jag vet. Min fru blir avundsjuk. - Allvarligt, ett kex, vad som helst.
- Var står vi? - Önskar nyheterna var bättre.
Artärerna är svårt blockerade. Jag rekommenderar en bypass-operation.
- Den ökar blodflödet till hjärtat. - Hur mycket? Dubbel?
- Tredubbel? - Jackpot. Fyrdubbel.
- Var studerade doktorn? - University of Manitoba.
Åh, Manitoba.
Här är planen. Vi försöker få in er idag. Bäst att inte vänta.
- Jag hör av mig när jag vet nåt. - Tack, doktorn. Gud välsigne dig.
Manitoba öppnar inte mig.
- Vad händer? - Han måste opereras.
Fyrdubbel bypass. Och nu måste jag hitta en bättre kirurg.
- Vad är det för fel på den de har? - Vet inte var jag ska börja.
- Din far kanske kan rekommendera nån? - Vad är han för sorts läkare?
- Hjärtkirurg. - En av Londons bästa.
- Han är ju det. - Ring honom.
Som Bev vet är jag obekväm med att be min far om nåt.
Du behöver inte vara bekväm. Fråga honom bara.
Han vilar. Lyssna. Medan jag har dig.
Jag är säker på att allt går bra och pappa kommer ut med flaggan I topp.
Men om det inte blir så, hypotetiskt, vad fan händer med mig?
- Vad? - Jag har inget skydd, äger ingenting.
Jag måste veta att jag inte står på gatan när han är död.
- Jag hör er! - Vila, för fan!
- Jag vill ha bostadsrätten. - Den får du inte.
- Vad ska du ha den till? - Han har inga pengar!
Ursäkta mig, ni måste ha det här samtalet nån annanstans.
Jag har tagit hand om honom I fjorton år. Lagar mat och städar åt honom.
- Jag skakar hans snopp när han kissat. - Bara för att jag gillar det.
- Ska du kasta ut mig med soporna? - Ingen skuldskit. Du är inte min mor.
Din otacksamma fan. Säg något!
- Jag kanske inte dör. - Den dagen, den sorgen.
- Dr Lincoln här. - Pappa?
- Ja? - Det är Sean.
Ja?
- Hur har du haft det? - Bra.
Jag mår också bra.
Jag ringde om medicinska råd.
- Jag behöver en bra hjärtkirurg I L.A. - Åt vem?
- Matt LeBlancs far. - Vem?
- Matt LeBlanc. Stjärnan I vår serie. - Har aldrig sett den.
Kan du rekommendera någon? Hans far behöver en fyrdubbel bypass.
- Kan vem som helst göra. - De vill ha den bästa.
- Du behöver inte den bästa till det. - Ändå...
Jag ringer för att göra en tjänst. Om du kan ge mig ett namn. Hjälp mig.
Tja, Krosnik tycker han är bäst. Det är han inte.
- Vem är det då? - Gandalman är inte bra.
Perlmutter var rätt bra, men nu bryr han sig bara om sin dumma bok.
- Jag behöver bara ett namn. - Du fick just tre.
- Som du inte rekommenderar. - Säger du det?
- Hallå? - Hej. Låter som du är på flygplatsen.
- Om bara. Jag är på sjukhuset. - Herregud. Är du okej?
Jag mår bra. Matt LeBlancs far måste hjärtopereras.
- Och du är där för att? - Säg det.
- Du känner inte en bra hjärtkirurg? - Han skulle ta den som fixade Merc.
- Jag visste inte Merc hade ett hjärta. - Han ska vara den bästa.
Han opererade Larry King. De flesta pantertanterna. Och Larry King igen.
- Har du ett namn? - Doktor, nånting.
- Be Matt ringa Merc. Han får in honom. - Toppen.
- Jag har ett nödläge. - Okej...
- Jag behöver ett smeknamn på Helen. - Jag hörde visst om det här på CNN.
Det måste vara rart och kärleksfullt. Och jag behöver det fort.
- Varför måste du ge henne ett? - Hon gav mig ett.
- Verkligen? Smeknamn redan? - Jag vet.
Det är som om vi är på snabb lesbisk tid. Som om veckan hade tre dagar.
- Vore jag hund vore jag död nu. - Vad kallar hon dig?
- Hårsnodden. - Hårsnodden? Var fick hon det ifrån?
För att jag har en fånig hårsnodd när jag tvättar ansiktet på kvällen.
Jag är hennes Hårsnodd.
Jag vet. Det är väl gulligt? Där ligger ribban.
- Lugna dig. - Allt jag prövar I huvudet låter dumt.
- Ge mig nåt. Vad som helst. - Det funkar inte så.
Det måste komma ur ett ögonblick.
Det måste vara organiskt och lekfullt och binda ihop er två.
Du är ingen hjälp. Det kanske finns en nätsajt.
- Talade du med honom? - Som att spela schack med en sur Döden.
- Vad sa han? - Han nämnde tre namn...
på läkare han inte rekommenderar.
Enligt Carol hade Merc Lapidus den bäste I L.A.
- Hon sa ring Merc så fixar han det. - Aldrig. Jag talar inte med den skiten.
- Jag ringde min far. - Är han en skit?
- Du skulle sagt nåt. - Hur hittar du en läkare?
Vi kör med Manitoba. Det handlar ändå bara om tur.
- Jag talar inte med dig. - Jag är tacksam.
- Kom hit. - Vad händer?
- Hon förbereder mig. - Lägg av, Mary. Var kom du ifrån?
- Kan du ta kulorna också? - Ingen anledning.
Vem behöver en anledning? Du och Linda.
- Säg att du tar hand om henne. - Men det gör jag inte.
Vem bryr sig? Jag är död då. Lugna henne. Jag behöver inte det här.
- Ska jag ljuga för henne? - Det är ditt yrke.
Säg att hon klarar sig och tänk att det finns publikskratt.
- Jesus. - Nästa ämne.
- Allvarligt? - Min tid tickar.
Vad?
Kuksugaren som stal dina pengar, finns nåt kvar?
Jag undrar om du ska sälja min bostadsrätt. Du vet att jag är pank.
Vems fel är det?
Jag måste få veta. Säg det. Har jag ett hem att komma hem till?
- Ja. - Ja?
Jag säljer inte lägenheten.
- Lovar du? - Jag lovar.
- Lögnare! - Jag skulle ju göra så.
- Mot henne, inte mot mig! - Försök att inte röra er.
Toppen! Omskuren som 86-åring.
- Du gillar "Vänner". Låt honom inte dö. - Vi ses på andra sidan.
- Det lät mer slutgiltigt än jag menade. - Säg åt honom att gå mot ljuset också.
- Du, ordnade du en bättre läkare? - Jepp.
Fan också!
- Vad är det? - Inget.
- Är du okej? - Ja. Det är bara nåt.
- Herregud. Är det ett av mina? - Om det inte varit där I fyra månader.
- Äckligt! - Kom igen.
Bara ett litet pubeshår.
- Vad? - Jag ska kalla dig Lilla pubeshåret.
- Det ska du inte. - Lilla pubeshåret.
- Sluta. - Jag fick inte rösta om Hårsnodden.
Det är gulligt. Pubeshåret.
- Värsta smeknamnet nånsin. - Jag vet.
- Snodden? - Jag måste sluta.
Har jag sagt att pappa var I Korea? Inte kriget, landet.
- Okej... - Han bara försvann en dag.
Jag var fjorton. Jag gick hem till honom och hans lägenhet var tom.
Två månader senare får vi veta att han bor I Korea.
Han blev inblandad I nån import-export grej. Nåt skumt.
När han kom tillbaka hade han en koreansk tjej, sjutton år.
- Hon hette typ Pad Woon Sen. - Det är en vietnamesisk nudelrätt.
Är det? Visst ja. Nåt sånt.
Innan vi går för långt, får jag fråga, blir historien väldigt rasistisk?
- Inte väldigt. - Okej, fortsätt.
- Kung Pao Räkan bor med honom. - Vi definierar ordet "väldigt" olika.
Och förresten, hon är sexig.
När jag är där går hon omkring bara I trosor.
Slutar det med att du knullar din fars flickvän?
- Låt historien utveckla sig, kanske. - Förlåt.
Visst, jag knullar henne. Hon har mig fast mot kylskåpet-
- jag tänker "herregud", för hon är min första koreanska.
- Inte förrän du var fjorton? - Jag bodde I Boston.
- Gissa vem som kommer in? - Han, förstås.
Han börjar skrika. Hon börjar skrika. Han försöker dra bort henne från mig.
Hon är så tajt att det är som att försöka dra ett klistermärke av glas.
Målande.
Sen har han mig på marken och tar den här ätpinne.
De låg överallt. Och han kör in den I min arm.
In I min arm, ända in till senan. Så den sticker ut ur min arm.
Jag blöder som en stucken gris och kan bara tänka på att jag önskar honom död.
Jag tänkte på det idag. Se upp med vad du önskar dig.
- Var har du varit? - Carol. Fråga inte. Nåt nytt?
Nej. Jag börjar få dåliga vibbar. Det tar för lång tid.
- Han klarar sig. - Varför? Han har rökt sen han var elva.
- De hittade nog ett paket I honom. - Du röker ändå.
- Jag slutade idag. - Bra.
Ja. Tills du sa ordet "röker". Nu måste jag ha en.
Det är Bob. Goda nyheter. Jag har en köpare på planet.
- Jösses. Hur mycket? - Nästan sex. Mycket mer än vi trodde.
- Okej. - Vi behöver två till åt skatteverket.
- Kom igen. - Vi talade om ett par alternativ.
Vi kan sälja bilsamlingen eller din pappas lägenhet. Vilket gör vi?
- Sälj bilarna. - Jaså?
- Inte bostadsrätten? Är du säker. - Jag är säker.
Hej, pappa.
- Jag måste pissa. - Det är bara katetern. Och du pissar.
- Ledsen att jag inte kan skaka den. - Jag är inte död?
- Allt gick jättebra. - Du är ute om en vecka.
Jävla Manitoba, vad?
- Varför är de kvar? - Jag vet inte.
- Jag vill ha en smörgås. - Ingen fast föda.
- Kanske buljong imorgon. - Åt helvete med buljong.
När du kommer ut ska vi fira. Smörgåsar, vad du vill.
- Jag vill ha en bil. - Vad?
Jag vill ha en ny bil. Min är sex år. Och jag vill fira med en ny bil.
- Jag köper ingen bil till dig. - Vad är det med dig?
Han dog nästan. Vill han ha en bil, ge honom en bil.
- Jag köper inte en jävla bil åt honom. - Ska vi låta patienten vila?
- Ge honom en av dina, du har massor. - Jag har inte så många.
Han får inte bli stressad.
- Bra. Du får vila. - En Panamera.
- Jag köper ingen Panamera åt dig! - Du ska ha en, men inte jag?
- Jag har ingen Panamera. - Du kanske får låna min.
- Du får ingen Panamera! - Cabriolet?
Vi har nog alla glömt att idag var en gåva.
Håll käften! Din själviska fan. Du är värsta sonen någonsin.
- Dra åt helvete. - Inte hon. Du!
- Dra åt helvete! - Det räcker nu, alla!
Den här mannen har just opererats. Tala civiliserat med varandra-
-eller lämna rummet!
- Dra åt helvete. - Du kan dra åt helvete.
- Dra åt helvete. - Dra åt helvete.
Det var bättre.
Dra åt helvete.